Text: SSG SweSUB Group © Incubator
www.SWESUB.nu
Titta på honom. Så slank, så kraftfull...
...så vacker.
Som nåt guldigt Gud skapat.
Självklart, varje medveten Gud skulle begära absolut lydnad...
...för hans ynnest.
Men, nej, våran man av stål skyddar oss och håller oss...
...utan krav. Och folket...
...de praktiskt tagit avgudar honom.
Njut av din regeringstid medan du kan, stålmannen.
För så sant det kommer en natt efter dagen...
...kommer det en tid då även Gudar måste dö.
Jag bryr mig inte hur många veckor du jobbat med nyheten, Lane.
Daily Planet ska inte attackera nån välgörenhetsorganisation.
Lex Luthor kunde inte bry sig mindre om de hemlösa, chefen.
Tillbaka till LexCorp så han kan finansiera tillverkningen av vapen-
-att sälja på svarta marknaden.
Hur många avslöjande måste jag skriva om innan Metropolis vaknar-
-och fattar det här? -Så många som det krävs.
-Det hjälper att ha en rökridå. -Du jobbar inte för LexCorp, chefen?
Du har varit len det sista.
Ursäkta för att jag inte vill bli stämd för förtal, igen.
LexCorp ska upphöra, vare sig det är jag eller stålmannen som gör det.
Är det stålmannen, skapar det nyheter, och jag trycker det glädjeligen.
Ska inte du vara på väg till flygplatsen, Kent?
Jag hinner alltid, chefen. Jag packar bara de sista sakerna.
-Glöm inte att skriva. -Javisst, Perry.
Artiklar, Kent, artiklar. Det är vad utrikeskorrespondenter gör.
Perry är ledsen över att du åker.
Han kommer att sakna mig när jag är borta, Jimmy.
-Jag reser till Afghanistan, Lois. -Trevlig resa, Smallville.
Vi ses väl då.
Trampa inte på några landminor.
3,2 kilometer under jordens yta. Inte ens stålmannen kan se oss här.
Luthor är nog glad över det.
-Värmen är outhärdlig. -Ja, glöm Luthor och hans lycka.
"Jag ska uppfinna en ny energikälla-"
-av strålning som kommer från jordens kärna."
Och skrapar in miljarder medan vi drunknar i vårat egna svett.
Bli inte förvånad om han ber oss att gräva till helvete. Vi är halvvägs.
"Sätt in en kateter i satans rektum..."
...ge feedback åt LexCorp, och sätta fart. "
"Hålla Metropolis elnät skinande till slutet av tiden."
Dr. Murphy.
-Vad är det? - Jag är ingen vetenskapsman. Säg du.
Lex.
Ta det här till Biokemi. Håll det borta från sammanlänkningen.
Jag vet hur det ska gå till, Lex. Är det cancerns botemedel?
Muskulös dystrofi. Jag kan bota alla kända fall med en enkel vaccinering.
Be Swan hitta ett sätt att sakta ner det och göra det till ett livstids-program.
Nu är det blott 300 miljarder.
Och du vill ha den återkommande. Men Swan jobbar med AIDS-saken.
Just det. Schaffenberger då?
Fågelinfluensan.
Jerrys ungar får väl vänta på deras tur. Vad har du till mig, Mercy?
Projekt Applecore. De har kommit till målet.
Har du botat cancer än, Kal-El?
Jag kan skapa en maskin som tar sändning från framtiden, skulptera en minisol-
-från stjärnmateria. Men inte få mänskliga celler att metastasera sig.
Jag önskar att jag kunde göra mer för mänskligheten.
En sak jag lärt mig sen jag kom till Metropolis är att de som har makt-
-bryr sig inte alltid om människor.
Jag trodde vi kom hit för att slippa allt. -Du har ingen hårtork?
Vi får fixa en större väska åt dig.
Jag skulle inte behöva så många bad om våra helger var i Palm Springs.
Det antarktiska kamouflerar kryptonit- kristall är mycket bättre än kaktusar.
Men nästa gång du fryser, ropa, så ska jag värma dig.
Du skulle inte använda din värmesyn på mig, va, stålmannen?
-Nej, bara röntgensynen. -Du är stygg.
Vi kanske skulle kunna hitta ett ställe där det inte finns robotar?
Där är det, Mr. Luthor.
-Definitivt ett rymdskepp. -Av nåt utomjordiskt.
-Vi är djupt. -Jättedjupt.
Förra gången utomjordingar kom till jorden, hade vi stålmannen.
Vad som än är där i, tillhör mig. Garanterat.
Vad hände?
Vi har en läcka.
Hur ska vi förstå honom?
Det är en varning.
Ur vägen! Ur vägen!
Använd laserstrålarna.
Om en utomjordisk ras hade teknologin att fånga den där saken-
-och använder jorden som sin toalett, gjordes det för ett skäl.
De kunde inte döda honom.
Jag har tänkt...
-Va? -Om Clark.
Kent? När du myser med mig? Jag tror att jag är avundsjuk.
Smallville ska på ett uppdrag i en farlig del av världen.
De säger att jag är modig, men jag är skottsäker.
Vanliga män och kvinnor sätter livet på spel... De är de riktiga hjältarna.
Jag tycker att det är intressant att ju mer intima du och jag blir-
-ju mer avlägsen blir Clark.
Jag vill veta allt om dig, stålmannen... Som ditt riktiga namn.
-Det är Kal-El. -Ditt andra namn.
Biscuit.
Vad i hela...
Monstrets spår kommer att leda myndigheterna till min tröskel.
Lugn, Lex. Applecore var olagligt, men skyddat och bra.
Se till att det håller sig så. LexCorp var aldrig där.
Jag vet vem du är. Varför kan du inte bara berätta det?
Jag bryr mig mer om dig än nåt annat på jorden, Lois.
Att avslöja mig skulle göra det farligt för dig.
Snälla. Min säkerhet äventyrades dagen jag träffade dig.
Hur många gånger behövde du rädda mig? Retorisk.
Jag har inte avslöjat mig för samma skäl som att vi inte har gått ut med oss-
-och vårat förhållande.
Försök att läs en skvallerspalt. Hela Metropolis tror att vi dejtar.
Du klamrar dig fast för att hålla en sista del separerade från oss-
-och enda skälet jag kan utgrunda, är för en utomjording-
-du har utvecklat en människa, rädd för förpliktelser.
Vi har varit ihop i sex månader. Jag vill kalla dig nåt annat än stålmannen.
-Han kallas även Kal-El. -Knip igen.
-Det var ett bråk det. -Det vore bra om det var det sista.
Du kanske har rätt. Det kanske är dags för dig att lära känna den riktiga mig.
Kal-El.
-Det här är inget bra tillfälle. -Du behövs i Metropolis.
Det är viktigt. Jag har isolerat en matchning via interstellära register-
-från din fars arkiv. Ämnet i fråga var biologiskt konstruerat-
-för att bli den ultimata soldaten. Precist, klinisk och ostoppbar.
Men skaparna insåg att den inte kunde skilja på vänner och ovänner.
Den här domedagsmaskinen lever för att utrota alla livsformer...
...för att den måste.
Utrym området!
Eld!
Släpper du av mig här? Varelsen är vid Hobs End på östra sidan.
Exakt.
Möt mig på taket, Jimmy, och glöm inte kameran.
Borde inte vi vänta på en pilot, Lois?
Jag är en brud av flygvapnet. Jag flög de här när du bar blöjor.
Håll dig i.
Där.
Ta kort nu, Jimmy.
Han kan hoppa!
Tack, stålmannen.
-Ta er härifrån. Nu. -Stålmannen...gör det inte.
Det är därför jag är här.
Jag har aldrig sett stålmannen få så mycket stryk. Han klarar det.
Metropolis är platsen för förstörelse den här morgonen-
-då stålmannen försöker att bekämpa en varelse, ansvarig för mord.
Men nu vet vi inte vem som kommer att vinna.
-Tror du att stålmannen är o...? -Fotografera, Jimmy.
Stålmannen.
-Är alla? -Du gjorde det, du räddade oss.
Bra. Det är...
Det är allt som spelar nån roll.
Clark.
Stålmannen dog som han levde... Med att försvara Metropolis.
Han kom från en annan värld... Men han kommer alltid att tillhöra våran.
James Olsen? Dina foton av tragedin var...
Det måste ha varit svårt för dig, att vara stålmannens kompis, menar jag.
Om du nån gång behöver prata.
Vad gör han här? Jag skulle inte bli förvånad om han är ansvarig.
Luthor spelar ingen roll längre. Kom, Lois.
Idag, sågs stålmannen begravning av hundratals miljoner över hela världen.
Inte sedan president Kennedy dog har nationen sörjt så.
Ändå är det folket av Metropolis som känner den stora förlusten-
-som vi kände honom bäst.
Så låt oss ta en stund att fira hans tid med oss.
Förra Halloween klädde jag ut mig till stålmannen.
Nu ska jag göra det varje år resten av mitt liv.
Jag installerade en sattelit när jag halkade av taket, tre berättelser.
Jag borde vara död. Men från ingenstans-
-var allas skyddande ängel min också.
Inte ett ord från Kent. Han har inte ringt, eller E-mailat.
Clark kommer inte tillbaka.
Det är Afghanistan, chefen. Folk dör varje dag där.
Kent mår bra. Han är bara vilse. Du vet hur han försvinner i sitt arbete.
Men vad gör du här? Jag sa ju åt dig att ta lite ledigt.
Och göra vadå? Jag försöker att hålla mig sysselsatt.
Gör det med vänner och familj. Du måste ha nån du kan prata med.
-Ja? -Mrs. Kent? Jag heter Lois Lane.
-Från Daily Pl... -Jag vet vem du är.
Min son pratar ofta om dig.
Han är skälet till att jag är här.
Har du hört nåt från Afghanistan? Jag har varit så orolig.
Mrs. Kent... Du vet lika väl som jag att din son...
Dog i Metropolis förra veckan.
-Jag är inte här som reporter, jag... -Vad gör du här då, Miss Lane?
Jag vet inte exakt. Det kanske bara är...
Sa han att vi träffade varandra?
De sista månaderna, romantiskt, menar jag.
Jag vet att världen avgudade honom och saknar honom nu...
...men ingen annan på den här dumma planeten-
-kan veta hur det var att älska honom, att älskas utav honom...
Eller hur det känns nu. Varje minut av varje dag, som att jag är trasig.
Som att jag är den som det där fruktansvärda monstret slog på.
Jag skulle precis sätta på lite kaffe. Du ser ut att behöva en kopp.
Ja. Tack.
Som befarat. Brotten har ökat sista veckan.
Kriminella vågar mer och Metropolis polis är underbemannade.
Å andra sidan... Teknologi-mogulen och filantropen Lex Luthor...
...bidrog med 10 miljoner till polisen tidigare idag.
Men Metropolis står inför en hemsk verklighet-
-att ingen polismyndighet kommer att vara så närvarande som en man:
Du gjorde rätt val, James.
Vi på National voyeur känner att det räcker med elände i dagens värld.
-Vi tillhandahåller underhållning. -Och tjänar pengar, James.
Snälla, kalla mig Jimmy.
-Gav Jimmy ett tillkännagivande? -Han jobbar för den där dåren.
Men varför skulle han...?
Det här har varit jobbigt för oss alla, inklusive Jimmy.
Det här är nog bara ett sätt för honom att... Läka.
Skydda honom inte, Lane. Olsen är svag. Han kan inte ens hålla sina ideal.
Lätt att tappa greppet, förmodar jag, i en värld utan stålmannen.
Vilket påminner mig om, du åkte med polisen i Metro på razzian.
-Ganska riskabelt, eller hur? -Varför skulle det vara annorlunda?
För att han kan inte rädda dig längre. Ta det försiktigt, Lane.
Tagen före hans tid. Så fullständigt...absurt, slumpvist.
Kom igen, jag trodde att du skulle vara glad över att han var borta.
-Ville du inte det här? -Jag ville ha en vinnande strategi.
Istället tog de min seger som jag planerat i åratal-
-av en intergalaktisk fotbollshuligan. -Dina forskare hittade huliganen.
Du såg väl till att oredan städades upp?
LexCorp var aldrig där.
Inte du heller.
Leksaksmannen vill inte dela med sig. Godsakerna är mina, mina, mina.
Bäst att actionfigurerna och tillbehören backar-
-annars kommer ungarna ner den hårda vägen!
Är du självmordsbenägen? Vi ska rapportera nyheter inte skapa dem.
Glöm nyheterna. Barnen kommer att dö.
Såja... Vi leker igen en annan dag.
Det är okej.
Kom.
Det är säkert nu.
Det är okej.
Vad?
Mina lekkamrater.
Det roliga är över!
Skolan är slut för evigt!
Din hållplats. Kommer strax tillbaka.
-Du? Men du är... -Jag arresterar dig, leksaksmannen.
Som att vi behövde honom för att ta den där mekaniska spindeln? Lamt.
-Tack, stålmannen. -Det är därför jag är här.
Det är jag, Lois. Jag är tillbaka.
Jag kan se det, känna det. Men hur?
Jag vaknade i mörker. Det sista jag kommer ihåg innan dess är...
Du är här, om jag inte drömmer. det är allt som spelar nån roll.
Du missade det.
Varsågod.
Är du glad över att träffa mig?
Självklart, Lois. Det är bara det... Jag måste anpassa mig.
-Jag kom ju tillbaka från graven. -Självklart.
-Ses vi snart? -Ja. Snart.
Vi ska snart påbörja renoveringen av stålmannens minnesmärke-
-att fira hans återkomst.
Jobb måste utföras. Men jag ska göra gatorna säkra igen.
Det är ett mirakel. Ett mirakel.
Han fixar till staden igen. Jag trodde inte att han var död.
Luthor.
Här borta, stålmannen.
Varmt.
Varmare.
Om du undrar varför du inte kan se genom väggarna, stålmannen...
...så är det bly.
Mitt rum kommer också utrustat med röda sol-lampor-
-och självklart, kryptonit.
Röd och grön, julens färger.
Och du är på den stygga listan!
Varför lämnade du mig?
Vi hade så många oavslutade affärer.
Vem är din pappa?
Förresten, du gör ett bra jobb med att övertyga om att du är stålmannen.
Fortsätt så.
Jag har gjort det, stålmannen. Åstadkommit det ofattbara.
Skulpterat din klon av ditt DNA från en blodfläck...
...från din sista strid.
Den innehåller din snabbhet, styrka och till och med din moral.
Men inte ditt sinne. Han vet bara vad jag programmerat honom till-
-sen du tog dina hemligheter till graven.
Men varför ska jag klaga?
Du bugar när jag vill.
Jag grävde till och med en tunnel till ditt viloställe.
Lite makabert, jag vet. Men nödvändigt.
Jag blev arg när jag snuvades på din död, men har kommit över det nu.
Det hela har faktiskt bara gjort mig starkare.
Så jag kom i kontakt med mina rötter.
Nu när du inte längre är i vägen för mig, stålmannen...
...ska du hjälpa mig att åstadkomma dem.
Lane. Martha, hej.
Clark har inte hälsat på än. Inte ens ringt.
Han... Han är lite upptagen här i Bigville.
-Tar igen förlorad tid. -Du träffar honom, va?
Inte så mycket som jag skulle vilja.
Är det här vad en potentiell Pulitzer-pris-vinnare gör?
Hej, Lois.
Tror du att du kommer in klädd så där?
Jag är inte här för att festa, Jimmy. Jag är här för att prata.
-Jag jobbar, Lois. -Titta på dig, Jimmy.
Italienskt silke. De betalar dig för dåligt, det vet du.
Jag är inte säker på att jag gillar vad du har blivit.
När vi pratar om förändringar, vad sägs om det stora S, va?
Har du tänkt på att S kanske inte är vem han verkar?
Han bär rött och blått, flyger...
...kriminaliteten har rasat sen han återuppstod.
-Tror du att han är en zombie? -Jag är inte säker på vad han är.
-Kalla det en kvinnas intuition... -Är du allvarlig?
Varför skulle han inte vara stålmannen?
Det betyder inte att han...
-Jag måste veta sanningen. -Och du kan behöva min hjälp.
Kom igen, Jimmy, för gamla tiders skull?
Jag har gått vidare, Lois. Jag gillar mitt liv som det är.
Och hur var din dag, stålmannen? Räddat några liv?
En 19-sekunders blackout vid 3:47.
Det måste vara en EMP.
Men du reste dig inte och promenerade iväg, stålmannen.
Var fan är du?
Winslow P. Schott, leksaksmannen, rymde från fängelset imorse-
-och höll flera barn som gisslan på ett dagis.
Efter långa samtal togs han hand om av polisen.
Trots att polisen gripit honom finns det ett tragiskt slut.
Minuterna innan han greps, dödade leksaksmannen Katy Alpert.
Hon var bara fyra år gammal.
Lever jag?
Det verkar som att i den här världen så svarar inte döden på dig, Kal-El.
Jag insåg det 17 dagar efter din synbara bortgång-
-när jag alarmerades av en puls av din biorytmiska signatur.
Så mina vitala delar saktade ner...
För att du skulle läka bättre.
Jag inväntade en andra puls, 17 dagar senare, för att hitta dig-
-då visste jag att din kropp hade flyttats.
-Flyttats? -Till LexCorp.
-Lex Luthor har klonat dig. -Jag måste tillbaka till Metropolis.
När du har återfått din styrka. Jag är osäker på ditt andra jag...
...men han verkar skydda Metropolis.
Ursäkta mig. Jag behöver en stund med fången.
Va? Du kan inte...
Är det tillåtet?
Jag har rättigheter. Jag har inget att säga till dig.
Vad sägs om "hej då"?
Släppte han honom precis?
Lane. Han gjorde vad?
Ursäkta mig, flytta på er!
-Här, här, stålmannen. -Vad fick dig att göra det?
Han skulle ha dödat igen. Ett exempel var tvunget att statueras.
-Du har inte gjort så här förut. -Jag ser annorlunda på saker nu.
-Lagen då? -Blir det inga återverkningar?
Jag anser mig att vara myndigheten till vad som är bäst för Metropolis.
Det är inte pojken jag uppfostrade.
Kom ner hit, min älskling.
Jag har henne, frun.
Du vet, långhåriga persiska katter ska inte vara utomhus.
-Snälla, hon menade det inte. -Jag har inget otalt med katten.
Det stör mig när folk inte tar ansvar för de små sakerna.
Missförstå mig inte, jag är här för att hjälpa.
Men varje gång jag måste göra det här-
-så håller det mig ifrån att rycka in i viktigare saker.
Livshotande saker.
Tänk på det nästa gång du lämnar dörren uppe.
Jag lovar, tack.
Kommendören vill prata med dig.
Som jag precis förklarade för damen, så är jag lite upptagen just nu.
-Vi ska eskortera dig, om så behövs. -Verkligen?
-Jävla sk...! -Passa språket.
Booster på max.
Din metabolism har återhämtat sig exponentiellt, Kal-El.
Vi måste fortsätta din ökade fart på absorberingen av solenergi.
Den slösaktiga sonen av kryptonit.
-Du har betett dig konstigt, eller hur? -Är det att skydda Metropolis?
Det är det när du gör gatorna fulla med blod.
Jag satte dig på jorden för att du skulle göra mitt skitjobb. Här.
En lista på LexCorps konkurrenter.
Alla med motiv att stjäla stålmannens lik för att forska.
Hämta kroppen omedelbart. Och diskret.
Kom ihåg, jag tog dig till den här världen. Jag kan ta dig ur den.
Det var det jag sa, okej?
Mina damer.
Bly. Det finns bara en sak som kan gömmas, kryptonit.
En säker stålmannen betyder ett säkert Metropolis.
-Godkväll, Lex. -Lois Lane.
-Hur kom du...? -...förbi väktarna? Det är det jag gör.
-Ursäkta Lois, men du ser hemsk ut. -Det var ju slående nyheter.
Det verkar som att du har vunnit, Lex. Du vann tillslut.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Hur gör du?
Hur gjorde du stålmannen till din docka?
Dina antydningar är...
Ta det lugnt. Jag ska inte skriva nåt om det.
Jag är trött, jag ska sluta på Planet, lämna Metropolis.
Men innan jag går, måste jag få veta hur du gjorde det.
Vad du gjorde med honom... Så jag kan fortsätta med mitt liv.
Du var mer än en vän.
Han var mer än din räddare.
Du måste vara hemskt ensam utan honom.
Ja.
Då behöver du nån som tar hans plats.
Nån stor och stark.
Vi har 30 minuter på oss. Glöm inte kameran.
-Jag ska vara på kändisfesten nu. -Spara det. Vi är här.
Underbart. Ögonscanner. Nu då?
- En cirkusattraktion. -Jimmy.
-Stålmannen? -Stålmän.
Han skördar stålmän.
Du hade rätt. Stålmannen som återvände...
En klon. En fejk.
-Då är den riktiga stålmannen... -Ja, Jimmy.
Död. Precis som du och Ms. Lane snart kommer att vara.
Trots allt, det finns ingen stålman som kan rädda er.
De är genetiskt skapade att göra som jag säger.
Tänk er, en armé av stålmän som övervakar skyn i Metropolis.
Världen som upprätthåller lagen av Luthor.
Det behövs vissa justeringar.
Från den ljusa sidan, jag får döda stålmannen trots allt.
Fan också.
Ond stålman? Inte på in vakt.
Evakuera området.
Stålmannen, du har varit en väldigt, väldigt elak pojke.
Jag måste nog kanske förstöra ditt ansikte. Så ja. Kom till pappa.
Vad håller han på med?
Du är en plåga för samhället, Luthor. Ingen kommer att sakna dig.
Ett alarm från Metropolis.
Sagan om stålmannens återkomst tog nu en bisarr tvist-
-då mannen av stål attackerade Lex Luthor.
Presidenten har förklarat ett nödläge i Metropolis-
-och kanske kallar in militären.
Trupper mobiliserar sig men det går inte att säga-
-hur stålmannen kommer att svara på motstånd.
Men, Kal-El, du är bara 67 procent stark.
Det får duga.
Dina kloner kommer att ta dig Kal-El. Du behöver nåt för att vinna över honom.
Solar-dräkt. Den absorberar gula solstrålar under tiden jag flyger där.
-Jag hade nåt mer praktiskt i tanke. -Luthors kryptonit-kanon?
Från arkivet. Kryptonitet är säkert förvarat i patronen.
Det försvagar din motståndare.
Det här är galet. Vi kan inte döda stålmannen.
-Du har rätt. Det kan vi inte. -Död man går.
Stålmannen, jag måste be dig att komma ner.
Det är nog inte det bästa för staden.
Du ger oss inget val.
Jag gör det här bara för att jag bryr mig.
Tillbaka, tillbaka!
Lois?
Se vem som är tillbaka.
-Vem är rockkillen? Tror du? -Jag vet inte.
-Han bär stålmannens emblem. -Han har svart på sig också.
Underbart. Onda stålmannen och ondare stålmannen.
Metropolis klarar sig bra utan dig.
Jag vet inte om jag gillar dina metoder.
Jag behöver inte ditt gillande. Du behövs inte här.
Metropolis är under mitt skydd nu och förevigt.
Över min döda kropp.
-Var det en kryptonitpistol? -Inte så likt stålmannen.
Kom igen! Herregud, var inte en sån fegis.
-Vem är mannen i svart? -Han spöar stålmannen.
-Det här börjar se bekant ut. -Jag är inte på humör för en begravning.
-Du är inte i form. -Säg det.
Det gjorde nästan ont.
Varför förlänga det här? Jag kan hålla på hela dagen, men du...
-Flyg härifrån medan du kan. -Och lämna staden i dina händer?
Förstår du inte? Jag är du, stålmannen.
En reflektion av dig som du kunde ha varit.
-Om jag uppfostrades av Luthor? -Om du var stark.
Din självrättfärdiga, vilseledda, min reflektion i en sprucken spegel.
Skyll dig själv.
Vad hände med: "Ta kort"? Vi kör åt fel håll.
Nu ska vi dit.
Den här gången får jag väl se till att du är död.
Säg mig, vem är bäst på att skydda Metropolis?
Du har min styrka... Och mina svagheter.
Sky... Skydda... Skydda folket.
Det är därför jag är här.
Om du är en robot eller en klon eller nåt, jag svär vid Gud...
Det är jag, Lois. Jag är tillbaka.
Som att jag inte har hört den förut?
Jag kanske behöver bevis.
-Okej. Jag är övertygad. -Vad bra.
Men jag vet inte om de kommer att lita på mig igen.
Det kommer de att göra. Det kanske tar lite tid.
Ska du ha på dig den röda och blå dräkten igen? Jag gillar den bättre.
Eller ingen tid alls.
-Luktar det kaffe? -Nytt. Jag är snart klar här.
-Det är bara ett S i återuppståndelse. -Är korrekturläsning en av krafterna?
Nej. Men jag stavade som en kung i småskolan i Smallville.
Clark.
Glöm inte att ringa din mamma.
Om historian har bestämt sig för att Gudar kan dö...
...är det också bevisat att de kan återvända från de döda.
Det verkar som att du inte kan förgöras trots allt, stålmannen.
Det verkar så...
Text: SSG SweSUB Group © Incubator